На 16 май 2024г., четвъртък, се навършват 10 г. от смъртта на големият български оперен бас Маестро Никола Гюзелев - Рицарят на Операта! Ще се отслужи Панихида в негова памет от Н.П.Епископ Тихон. Ритуалът ще се извърши в Базиликата Св. София на 16 май т.г. от 11ч.
Маестро Никола Гюзелев - световно утвърден оперен бас и академичен художник; Доктор Хонорис Кауза на БАН-Българска Академия на Науките, Комендатор на Република Италия, носител на международната Награда „Златен Джузепе Верди” за постижения и принос в Белкантото. Удостоен с най високи отличия на България и Италия. Почетен гражданин на гр. Павликени и гр.Парма, Италия.
През 2016г. за неговата 80-годишнина бе назован на негово име Летният театър в гр.Павликени и Площад в гр.София. Същата година в БАН бе учредена Международната Награда ''Никола Гюзелев'' за оперно изпълнителско и изобразително изкуство, която през 2024г. ще бъде излъчена за пети път и връчена на нови талантливи артисти. През 2019г. бе открит Постоянен кът на Никола Гюзелев в Историческия музей на Павликени.
Никола Гюзелев е роден в град Павликени на 17 август 1936 г. Още първите години от живота му са белязани със знака на музиката и живописта. Никола почва да пее от съвсем малък. На 11-годишна възраст той вече изпълнява главната роля в оперната постановка "Малкият цигулар" в родния си град. На същата възраст той осъзнава, че има и друга дарба - на художник. Така започва да рисува, да пее и да свири, като в различни периоди от детството си вярва, че ще бъде велик художник, ненадминат певец или бъдещ Паганини.
Когато е на 15, веднъж чува по радиото изпълнение, което го кара да "замръзне". Монологът на Борис от операта "Борис Годунов" на Мусоргски в изпълнение на Едмонд Косовски пробужда в него любовта към операта. През 1951 г. семейството му се премества да живее в София. Започва да посещава оперни и театрални спектакли, в училищни концерти изпълнява ролите на княз Игор, Иван Сусанин и тореадора от "Кармен". Не спира и с рисуването - печели конкурси в училище. Приет е в Художествената академия в специалността "Живопис". Като студент се отличава с ярка дарба и отлична техника на портретист.
По време на следването си учи и пеене при Цветана Събева и Илия Йосифов и става солист в Ансамбъла за песни и танци при Министерство на вътрешните работи. Явява се на конкурс за нови членове на академичния хор "Георги Димитров", където изпълнява ария на Иван Сусанин и печели конкурса. Участва в редица концерти и фестивали в Москва, Виена, Хелзинки (1962), където е отличен със златен медал като солист. През 1960 г., когато с отличие завършва висшето си художествено образование, му предлагат договор за работа в Операта в Берлин и той се подготвя да замине. По това време Гюзелев се среща с оперния певец и музикален педагог Христо Бръмбаров и взима решение да остане в България и да учи пеене при него. Завинаги остава благодарен на учителя си, за когото през целия си живот говори с много обич и почитание.
През 1960 г. Гюзелев става стажант в Софийската народна опера. Година и половина по-късно - на 27 юни 1961 г. дебютира в ролята на Тимур в премиерния спектакъл на "Турандот". През 1961 г. става и редовен артист в Народната опера. Следват ролите на Миха от "Продадена невеста" и отец Гавраил от операта на Константин Илиев "Боянският майстор". През 1963 г. в ролята на Филип II от "Дон Карлос" Гюзелев печели Първа награда и Златен медал на втория Международен конкурс за млади оперни певци в София. Успехът идва само след 2 сезона на професионалната сцена. През 1968 г. той за пръв път стъпва на сцената на театър "Реджо" в Парма, Италия, и грабва сърцата на публиката. Той изпълнява ролята на Атила от едноименната опера на Верди. Успехът му е колосален.
Никола Гюзелев пее на големите оперни сцени в Европа, Северна и Южна Америка, Австралия, Япония: "Ла Скала" - Милано, "Реджо" – Парма и Торино, "Сан Карло" - Неапол, "Щатсопер" - Виена, "Щатсопер" и „Дойче Опер“- Берлин, "Ковънт Гардън" - Лондон, "Гранд Опера" - Париж, "Болшой театър" - Москва, "Метрополитън опера" - Ню Йорк, "Колон" - Буeнос Айрес, Сидней Опера и много други.
Негови партньори на сцената са били Борис Христов, Николай Гяуров, Гена Димитрова, Ана Томова-Синтова, Владимир Атлантов, Евгений Нестеренко, Елена Образцова, Франко Корели, Джоан Съдърланд, Лучано Паваротти, Пласидо Доминго, Пиеро Капучили, Ренато Брузон, Катя Ричарели, Грейс Бъмбри, Лео Нучи и много други.
Никола Гюзелев е носител на най-високи отличия на България, Италия и целия оперен свят. През 1994-1996 г. е официалното начало на неговата педагогическа дейност, когато Никола Гюзелев е Директор на Българската Академията за култура в Рим на името на ‘’Борис Христов’’ и подготвя два курса млади талантливи певци, които сега са на българските и на световните сцени. Той продължи да предава своя опит на младите почти до края на земния си път. Неговите последни изпълнения на голямата сцена са в Италия, на Арената в гр.Мачерата с ролите на Филип II и Великия Инквизитор от ‘’Дон Карлос’’ на Верди през лятото на 2005 г., в Прага - Концерт в прочутата концертна зала ‘’Рудолфинум’’през декември 2008г., в Софийска Опера на Коледния концерт по случай удостояването му със званието Доктор Хонорис Кауза на БАН през декември 2009г.И неговата публика го запомни винаги на върха! През 2021г. се чества неговата 85-годишнина и 60 г.от дебюта му на сцената на Софийска опера, заедно с други събития в негова памет в Рим, Страсбург, Павликени. През 2024 г. за 10-годишнината от смъртта му има няколко събития в негова памет в София, Рим, Сполето, а през 2026 г. за 90-годишнината от рождението на Маестро Никола Гюзелев са предвидени много възпоменателни събития в София, Павликени, Рим, Виена и Париж. /БГНЕС
Това се случи Dnes, за важното през деня ни последвайте и в Google News Showcase
Коментари Напиши коментар
5
Анонимен
преди 3 месецаКакви солисти е имал ансамбълът към МВР !!! Какво изкуство са имали "мръсните комунисти" !Сега въобще има ли ансамбъл? Ето пример за оняденшната госпожица поетеса, спечелила първа награда в международен конкурс с творение, което недоволства срещу възпоменанията на предците ни.
4
Анонимен
преди 3 месецаМного е добре, че публикувате подробен материал за големия ни бас. Много е добре. Интересно, но Павликени май е дал на България доста , сред които поне две знакови фигури в изкуството Паржалев и Гюзелев. Може би си заслужава да се поинтереуваме и по-надълбоко за този далвч от светлините на прожекторите град, включително по повод имто му. (Павликяните са вид религиозна общност)
3
Анонимен
преди 3 месецаВелик наистина, огромен талант, определят го като най-големият бас на ХХ век. Кралят на "Ла Скала"! Един от жалоните на българската слава по света.